Din episoadele anterioare...
Peste un secol, am trăit în secret, până acum.
Ştiu riscurile, dar trebuie s-o cunosc.
Elena seamănă perfect cu Katherine.
- De ce arăt ca ea? - Ai fost adoptată.
A apărut o fată de 16 ani care era pe cale să nască...
- Ce mai ştii despre ea? - Doar numele ei, Isobel.
Soţia mea, Isobel, şi-a petrecut viaţa
cercetând activitatea paranormală din această zonă.
- Unde e soţia ta? - Damon a ucis-o.
Există o criptă sub biserică.
O vrajă o ţine pe Katherine acolo, protejând-o de lumea de afară.
Eu o s-o eliberez.
Nu e aici!
- Tu ştiai că nu e în criptă. - Ştia unde eşti, dar nu i-a păsat.
Doamne!
M-ai speriat.
Ştii ce zi e azi?
Sâmbătă.
Ce an?
2010.
- Te simţi bine? - Mulţumesc.
Stai! Cum te cheamă?
- Harper, domnule. - Cum ai ajuns aici?
De ce eşti îmbrăcat aşa?
Pari un om de treabă.
- Îmi pare rău. - Pentru ce?
Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 15
Bonnie, eu sunt.
Voiam să văd ce mai faci.
Ne e dor de tine. N-o lăsa pe mătuşa ta să te înnebunească.
Sună-mă! Te iubesc!
- Ce faci aici? E frig! - Mă gândesc, scriu...
Înmormântarea bunicii lui Bonnie
m-a făcut să-mi amintesc de mama şi de tata.
Ai spus că te-ai interesat.
Despre adopţie?
- Da. - Ai găsit ceva?
Hai în casă!
Tatăl tău ţinea toate dosarele de la cabinet.
Înregistrări, programări...
Am găsit ceva, din seara în care te-ai născut.
Pacienta şi data naşterii.
- Isobel Peterson. - Crezi că aşa o cheamă?
Gravidă, tânără, fugită... Cred că nu. Poate, numele mic.
Dar ce e cu Peterson? Colegă de clasă, prietenă?
Am căutat pe net.
Am căutat Petersoni născuţi în acelaşi an cu Isobel.
Am găsit trei. Doi bărbaţi...
Şi o femeie, Trudie, din Grove Hill, Virginia.
- Nu e departe. - Fii atentă!
PROMOŢIA 1993 Trudie Peterson şi Isobel Flemming
Isobel.
Era majoretă.
Trudie stă şi acum acolo.
- Asta e adresa ei. - Şi Isobel?
N-am găsit nimic.
Mai e ceva. Dl Saltzman, Rick...
Soţia lui era de aici.
Şi se numea tot Isobel.
Stai!
Era?
A murit.
Soţia lui Alaric putea fi mama ta?
Nu se poate, nu?
E o coincidenţă nebună!
- Am adresa lui Trudie. - Vrei să discuţi cu ea?
Nu ştiu...
Nu ştiu!
Dacă e adevărat, şi e aceeaşi persoană
înseamnă că mama mea e moartă.
Nu ştiu dacă aş putea rezista.
Elena, Jenna ţi-a spus ceva despre soţia lui Alaric?
Cum a murit?
Că a fost ucisă, iar cazul n-a fost rezolvat.
Ştiai deja?
În seara aia, la şcoală, când m-a atacat...
Mi-a spus cum a murit.
- Păi... - Nu e posibil!
Coincidenţele... E prea mult.
Dacă vrei să discuţi cu prietena lui Isobel, vin cu tine.
Da?
Nu ştiu ce o să fac.
Mă duc. Trebuie să discut cu Damon.
- Cum rezistă? - În felul lui.
Ce gust am?
Mai bun decât al prietenelor tale. Nu le spune!
O să fie geloase!
Nu! Spărgătorul de petreceri!
Salutări!
Putem discuta?
- Da! - Fără fete...
Tot ce îmi spui mie, le poţi spune şi lor.
Ştiu să păstreze secrete.
Îţi faci griji pentru mine. Ce frumos!
N-ai de ce. Sunt bine. De ce n-aş fi?
În ultimii 145 de ani, am avut un singur scop.
Să intru în mormânt. Am reuşit.
Desigur, Katherine nu era acolo, dar ce mai contează?
E mult mai bine să nu mai ai un plan.
Pot face orice vreau.
- De asta mă tem. - Calmează-te!
N-am mai ucis pe nimeni.
- Şi fetele? - Se vor trezi în cămin.
Cu dureri de cap. O să creadă că s-au îmbătat.
Ca de obicei.
Bănuiesc că nu m-ai adus aici ca să mă îmbărbătezi.
Bea! Spune tot!
A fost o femeie pe care o cunoşteai.
O chema Isobel. Carolina de Nord, la Duke.
Acum vrei să discutăm despre femeile mele?
- Serios? - Ai ucis-o.
Unde baţi?
Vreau să ştiu dacă îţi mai aduci aminte.
- Acul în carul cu fân, Stefan. - Gândeşte-te! E important!
Nimic nu e important! Nu acum!
Mi-a făcut plăcere.
Trebuie să mă duc ca să profit de nişte femei.
Bănuiesc că înţelegi.
Salutare!
- Ce e? - E plictisitor!
Dar suntem singuri în toată casa.
E casa unui burlac.
Şi?
N-ar trebui să facem ceva mai demn de un burlac?
Ce? Asta?
Cam aşa ceva.
Nu ştiu. Îmi place emisiunea.
Serios?
Doamne! Nu pe canapea!
Mamă!
Bună!
Nu ştiu, e ciudat. Parcă sunt în filmele lui Disney.
În oraşul ăsta, strângerea de fonduri e frecventă.
Nu ai de ales.
Oricum, eşti burlac. Eşti eligibil. Asta e!
Să te ajut.
Aşa...
Doamne, nu pot să cred că o să fac asta.
- Ce? - O să stric momentul.
Dar trebuie să-ţi spun.
Elena a aflat că a fost adoptată.
Îşi caută mama naturală.
Care se numea Isobel.
Isobel? Ca soţia mea?
Isobel n-a avut un copil.
Eşti sigur? Înainte să fiţi împreună...
Nu!
Asta e mama Elenei.
E...
Nu mi-a spus.
O să plec.
Da, plec.
Trudie Peterson Boulder Ave. nr. 312
Trudie? Trudie Peterson?
- Da? - Eu sunt Elena Gilbert.
Voiam să discutăm despre Isobel Flemming.
N-am mai auzit numele ăsta de mulţi ani.
O cunoşti?
Cred că...
Ştiţi dacă a născut un copil, pe care l-a dat în adopţie?
Doamne!
Eşti fata ei!
Voiam să fac un ceai. Vrei şi tu?
- Sigur. - Bucătăria e pe aici.
Nu voiam să vin. Nu credeam...
Conduceam, am ajuns la un semafor...
Mi-am adus aminte când învăţam să conduc,
iar mama mă avertiza că e ceva pe stânga.
Mă gândeam la mama...
Aveam adresa. Îmi cer scuze că vin aşa.
Nicio problemă.
Sunt surprinsă totuşi.
- Nu m-am mai gândit la Isobel. - Când ai văzut-o ultima oară?
Acum 17 ani, când a plecat să te nască pe tine.
Am păstrat legătura, dar apoi ne-am îndepărtat...
Nu ştii unde a ajuns?
La un moment dat, era în Florida.
Era singură. Nu i-a fost uşor.
Ai idee cine e tatăl meu?
Nu mi-a spus niciodată.
Apoi şi-a revenit şi a primit o bursă.
- Unde a studiat? - În Carolina de Nord.
Cred că la Duke.
Fată isteaţă, şcoală bună.
Mă duc să iau ceaiul.
Mesaj: E aici.
Au trecut câteva luni. Ce mai faci?
Pe ici, pe colo... Nu stau prea mult într-un loc.
Ştii cum e Pete.
Nu, pentru că nu l-ai adus niciodată aici.
Blondele sunt noua modă?
Scuze că am speriat-o!
- Nu e o modă. Îmi place. - Ea e aleasa?
Poate că nu, dar cine ştie?
Matty, serios! Fata lui Lezzie Forbes?
Mamă, serios, încetează!
Gheaţă, te rog!
Ai vreo veste de la Vick?
Nu, dar nu te teme.
O să vină acasă, când o să vrea ceva.
- Aşa făceam şi eu. - Iar acum?
- Nu! - Ce cauţi acasă?
Am nevoie de motiv ca să mă întorc?
Stai jos! Mănâncă!
Spune-mi ce am ratat!
Îţi mulţumesc că ai venit.
- A intervenit ceva. - Ţi-a spus Jenna?
- Da. - Deci e adevărat.
Soţia ta, Isobel, e mama Elenei.
Ce ştie Elena?
- Despre soţia ta? - Despre tot!
- Despre tine şi fratele tău... - Ştie ce sunt.
Şi ştie că şi tu ştii despre vampiri.
- Ştie de Damon şi de Isobel? - Nu.
N-am putut să-i spun, până să fiu sigur.
- Ai spus că mă ajuţi. - L-am întrebat pe Damon. Nu ştie.
- Mai întreabă-l! - Damon nu e stabil acum.
Mi-a ucis soţia. Sau a mâncat-o!
- Când a fost stabil? - Nu forţa nota!
- Dă-mi un motiv! - Ca să trăieşti!
Mă ocup. Dar te rog să nu te bagi.
Asta îi spui şi Elenei? Să nu se bage?
N-o implica pe Elena.
Vreau să ştiu ce s-a întâmplat.
Cred că şi tu vrei.
Am nevoie de mai mult.
O poză, ca să i-o arăt lui Damon...
- E... - Câteva minute.
Nu poţi termina mâine?
- Îmi place să lucrez seara. - Mie îmi place să dorm. Cu tine.
Bine, mă bag. Ce e? Teza?
Sunt într-o căsnicie în trei, cu tine şi computerul tău.
Spune-mi măcar ce pui la cale.
Făceam cercetări şi am găsit nişte chestii
despre un orăşel din Virginia, unde am crescut.
E izolat, departe şi tăcut.
Din când în când, oamenii mor misterios.
Ei spun că sunt atacuri de animale, dar cadavrele nu mai au sânge.
- Sunt vampiri! Trebuie! - Bine...
Aduc usturoiul şi apa sfinţită.
- Şi, poate... - Nu!
Hai să dormim!
- Nu! - Vino aici! De asta te iubesc!
Crezi în toate chestiile astea...
Atât de mult, încât îţi iei doctoratul.
Eşti ca Mulder, numai că arăţi mai bine.
Nu e o glumă, Rick.
Ţi se pare drăguţ...
Dar o să-ţi dovedesc.
Şi Mulder avea mereu dreptate.
Veneau la meciuri pentru noi. Echipa nu mai câştigase de mult.
Noi eram vedetele.
De fapt, Izzie. Dar eu îi ţineam spatele.
- E minunat! Mulţumesc. - Cu plăcere.
N-ai băut din ceai.
Da...
- Ce e? - Mai multe plante.
Verbină?
- Ştii! - Ce?
Nu m-ai invitat în casă şi îmi dai ceai cu verbină.
Ştii!
- Ar trebui să pleci! - Stai!
- Ce îmi ascunzi? - Te rog, pleacă!
Acum!
Bourbon!
Iată-l pe profesor!
N-ai note de dat?
E mai frumos dacă eşti ameţit.
Aşa e toată viaţa. Trezia e deprimantă.
- Nu pari deprimat. - De parcă m-ai cunoaşte...
Nu.
E o bănuială.
- O zi bună... - Nu cred.
- Bei ziua? - E noua modă.
Vreau o favoare.
- Ai fost vreodată îndrăgostită? - Poftim?
Ai fost vreodată îndrăgostită atât de tare,
încât să ţi se frângă inima?
Uiţi că am fost măritată.
Da. Soţul gay...
Bea ce beau şi eu.
Stai jos!
E o strângere de fonduri, la Consiliul Fondatorilor.
Cei mai eligibili burlaci sunt scoşi la licitaţie.
Ne lipseşte un om.
Asta faceţi voi, când nu sunt vampiri?
Faceţi licitaţii cu burlaci?
Crede-mă! Acum îmi e dor de ei.
Eşti eroul oraşului, Damon.
Multă lume nu ştie asta, dar eşti!
Eşti singur, eşti drăguţ! Ajută-mă!
Carol Lockwood n-o să mă lase să scap, dacă nu aduc pe cineva.
O cameră plină cu femei care vor să iasă cu mine?
- Sună gustos! - Mulţumesc.
Un singur lucru...
Poţi să afli ceva pentru mine?
Alaric Saltzman, proful de istorie... Pare ciudat.
Vreau să mă asigur
că liceul şi-a făcut lecţiile.
- S-a făcut. - Mulţumesc.
- Te pot ajuta? - Mulţumesc pentru SMS.
Cu plăcere.
Nu i-am spus nimic.
- M-am ţinut de cuvânt. - Bine.
- Fata ştia ceva. - Nicio problemă.
N-o să se apropie de adevăr.
Bine.
- Am terminat? - Da.
Nu te invit! Nu poţi intra!
Nu sunt vampir. Deci pot intra.
Nu înţeleg! Am făcut ce mi-aţi spus!
- Mi-am făcut treaba! - Eu o s-o fac pe a mea.
- Dacă vrei, verific. - Sunt la reduceri.
- Stefan? - Şi mai bine.
- Eu! - Arăţi...
Minunat? Superb? Irezistibil?
- Distrus! - Nu văd de ce.
Ştii că sunt unul dintre cei mai eligibili burlaci din Mystic Falls?
Da...
- Cum o duci? - Extraordinar!
Cu ce te pot ajuta? Am chef să fac favoruri!
E noul meu scop. Cum să ajut oamenii...
Mă întâlnesc cu Stefan. Mergem la bal.
Ajută-mă!
Nu pot să...
Am aflat cine e mama mea.
Cui îi pasă?
Te-a părăsit.
E de rahat!
Stefan, aici erai!
Bună!
Vreau o haină mai mare.
Fetele astea...
Te fac să te îngraşi.
E bine?
- E Damon. - Poate că îl ajută.
O să-şi aducă aminte că are o inimă.
Nu te baza pe asta.
Am fost la Trudie Peterson.
Iartă-mă, n-a fost ceva plănuit.
- Cum a fost? - Are verbină.
Ştie despre vampiri, Stefan. Nu poate fi coincidenţă.
Nu. E soţia lui Alaric.
E Isobel. El ţi-a dat poza?
Tot ce ştie despre vampiri, ştie de la ea.
Crede că a ucis-o unul.
Doamne!
Îţi pot spune multe despre Alaric şi Isobel,
dar vreau să mai aştepţi puţin, înainte să discuţi cu el.
- De ce? - Ştiu că îţi cer multe.
Dar poţi face asta?
Biletele pentru licitaţie sunt la vânzare.
Toate profiturile vor fi strânse pentru Ziua Fondatorilor.
- Îţi stă bine aşa. - Ruşinat şi incomod?
Da. Aşa.
Îmi cer scuze pentru mai devreme.
Am fost puţin şocat.
Îmi cer scuze că ţi-am spus aşa.
- Am crezut că trebuie să ştii. - Înţeleg.
Ar trebui să stai de vorbă cu Elena.
Cred că ar vrea să afle câte ceva despre Isobel.
- Da... - Sau nu... Nu te presez.
Nu ştiu dacă e o idee bună.
Cel puţin, nu acum.
- Unde s-a dus prietena ta? - La Grill.
Voiam să vorbim.
Asta e femeia, Isobel, din Carolina de Nord.
- Ţi-o aminteşti? - Cine vrea să ştie?
- Eu. - Şi mai cine?
- Ai ucis-o? - Nu mi-o amintesc.
Vii?
Soţiile din Mystic Falls ne aşteaptă.
S-au dat 35 de fete la el. E o păpuşică!
- Impresionant! - Jenant!
Bună, dnă Donovan!
- Elena, draga mea! - Bună, Kelly!
- Nu te-am mai văzut de mult. - Ce mai faci?
Ca de obicei. Matty mi-a spus că i-ai frânt inima.
- Mamă! - Glumeam! Calmează-te!
A găsit pe cineva.
Poftim, draga mea! Nu ştiu ce-o să câştig.
Sper să nu fie numărul trei. Am ieşit cu el, în liceu.
Neimpresionant! Deloc!
Incitant!
Am plănuit totul.
Cină romantică, într-un loc retras, în pădure...
Mă faci să vreau să-mi iau un bilet.
Tu eşti şefa. Ai putea să măsluieşti concursul.
Mi s-a părut drăguţ.
Scuză-mă!
L-am verificat pe profesor.
Vrei să afli acum sau după debut?
- Cum arată? - E bun.
Câteva amenzi pentru viteză. Dar o viaţă grea.
Soţia lui a dispărut acum câţiva ani, în Carolina de Nord.
Carolina de Nord?
- Cum o cheamă? - Isobel.
Isobel...
Cu ce te ocupi, burlacul nr. 3?
- Sunt instalator! - Ce frumos!
Vrem mai mulţi instalatori. Mai departe!
Numărul 4, Alaric Saltzman. Ce nume greu!
- Cu ce te ocupi? - Profesor la Mystic Falls.
Şi frumos, şi deştept. Merită păstrat!
Ce predai?
- Istorie. - Da?
Spune-ne ceva frumos despre Mystic Falls.
O nebunie...
Păi...
Le păstrează pentru întâlnire.
Ultimul, dar nu cel din urmă, Damon Salvatore.
- Nu ştim prea multe despre tine. - Sunt greu de descris.
Ai vreun hobby? Îţi place să călătoreşti?
Da... L.A., New York. Acum câţiva ani, am fost în Carolina de Nord.
Aproape de campusul Duke. Alaric a studiat acolo.
Nu-i aşa, Rick?
Soţia ta a fost acolo.
Am băut ceva cu ea.
Era minunată. Ţi-am spus?
A fost...
Delicioasă!
- Te simţi bine? - Vreau nişte aer.
Elena!
El a ucis-o? Damon e vampirul care a ucis-o?
Nu ştiu. N-au găsit cadavrul.
- Doamne, Stefan! - Ştiu, îmi pare rău.
Am vrut să-ţi spun, dar... Voiam să aflu mai multe.
Îmi părea rău pentru el.
Speram că toată chestia asta cu Katherine o să-l schimbe.
- Sunt o proastă! - Nu ştie de legătura cu tine.
- Am vrut să-i spun, dar... - De ce îl aperi?
Nu eşti singura care speră că se poate schimba.
Omul acela...
L-am văzut în faţa casei lui Trudie.
Du-te înăuntru!
Burlacul nr. 3 a fost câştigat de 37458.
Eu!
Kelly Donovan. Minunat!
O să te distrezi cu instalatorul!
Felicitări, dnă Donovan!
Încetează! Nu te mai chinui atât!
Chestia asta pe care o faci... E falsă.
Ca tine. Ca mama ta.
Dacă Matt a pus botul, eu n-o să fac asta.
Nu-mi placi, bine?
Spune-i instalatorului că sunt la bar.
- Uşor! Ia-ţi bilet, ca toată lumea. - Ţi-a făcut plăcere?
- Să te iei de Alaric Saltzman? - Ce?
Când începusem să cred că poţi fi salvat...
- Elena! - N-am priceput ceva?
Am uitat să-ţi spun mai devreme,
când vorbeam despre mama mea, cea care m-a abandonat?
Se numea Isobel.
Haide!
Adu-ţi aminte cum ai ucis-o!
Hai să te duc acasă!
- Am un mesaj pentru tine. - Ce?
- Cine eşti? - Nu mai căuta!
- Ce să caut? - Nu vrea să te cunoască.
Nu vrea să vorbiţi.
- Isobel? - N-o mai căuta.
- Ai înţeles? - Trăieşte?
Adică e...
- E hipnotizat. - Ai înţeles?
- Da. - Bine.
Am terminat.
Să plecăm de aici!
37649...
- Eu! - Felicitări!
Nu eu!
Burlacul nr. 5. Damon Salvatore.
37552.
Ca să vezi! 37552!
Ce şanse erau? Eu!
Unde s-a dus?
Te sun mai târziu.
Nu vrei să renunţi la tâmpeniile astea cu vampiri?
Cercetările, excursiile. Eşti obsedată!
- E important pentru mine. - De ce e atât de important?
Explică-mi! Fă-mă să înţeleg!
Ce rost are? Nu vrei copii...
Nu stai acasă... Vreau să fim normali.
Poate că eu nu vreau... Poate că eu vreau mai multe.
Casă, dulce casă!
De ce suntem aici? Nu voiam să plec.
Ba da, mamă!
- Eşti cel mai tare, Matty! - Ştiu.
Îmi pare rău...
Că am fost plecată atâta timp...
De ce te-ai întors, mamă?
Pete...
A plecat. Şi e vina mea.
- Mereu e vina mea. - Nu, mamă!
Nu e vina ta.
Eşti tot ce mai am!
Te rog să nu mă abandonezi!
Nu plec nicăieri.
Chiar eşti atât de prost?
Cred că da!
Vrei să laşi ţepuşa jos?
- Eşti curajos! - Unde e Isobel?
Ce i-ai făcut?
Vrei să-ţi spun că am ucis-o? O să fii mulţumit?
- Ştii ce s-a întâmplat! - Am văzut cum îi beai sângele.
Da. Şi n-am minţit!
A fost delicioasă.
Ticălosule!
Haide! Ce crezi că s-a întâmplat?
N-ai nicio idee? Nu te-ai gândit niciodată?
Am transformat-o!
- De ce? - Ea a venit la mine.
Căuta vampiri.
Dar avea ceva...
- Ceva special. - Ai făcut-o pentru că o plăceai?
Nu. M-am culcat cu ea. Am transformat-o, pentru că m-a implorat.
Dar ştiai şi tu asta, nu?
Nu era fericită acasă. Nu-i plăcea viaţa.
Nu era fericită cu tine...
Mare păcat!
Suntem la fel... Abandonaţi de femeia iubită.
Iubirea neîmpărtăşită e nasoală.
Cred că am atins un plămân.
Acum o să te văd cum mori.
Ce s-a întâmplat?
- Ce-ai făcut? - El m-a atacat!
- Damon... - I-am spus adevărul!
Soţia lui nu-l mai voia! Nu e vina mea că n-a rezistat!
- Cum faci tu cu Katherine? - Eu rezist.
Ştii ceva?
Isobel a venit la mine. Ea m-a găsit.
Dacă are legătură cu Elena, are legătură cu Katherine.
Poate că a trimis-o Katherine.
Încetează! Nu mai căuta!
Nu poate fi o coincidenţă că Isobel m-a căutat!
Nu!
Te ocupi tu de asta?
Ce s-a întâmplat?
Erai...
Damon te-a transformat?
Nu...
L-am atacat, iar el m-a înjunghiat.
Ai sânge de vampir în sistem.
- Ţi l-a dat cineva. - Nu...
- E altceva. - Ce?
Eu...
Isobel!
Darurile-surpriză nu sunt cinstite.
Mă simt prost că nu ţi-am luat ceva.
Deschide-l!
E uriaş!
Ştiu, e ridicol! Spune că e moştenire de familie.
- N-o să te întrebe nimeni. - De unde îl ai?
Dacă ţi-aş spune, ai râde.
Promite-mi că o să-l porţi mereu.
O să te apere de orice.
Un inel contra demonilor, nu?
Gândeşte-te că e...
Un semn al iubirii mele.
Sau măcar o scuză pentru că sunt nebună.
Chiar eşti nebună.
Sunt egoistă şi obsedată şi o soţie îngrozitoare.
Dar mă iubeşti oricum.
Da...
Inelul m-a apărat.
E imposibil!
Ştiu!
A fost vreo problemă?
Ai găsit-o? Ce se întâmplă?
Isobel?
Pearl! E Harper.
Mă bucur că ne-ai găsit. Dnă Gibbons...
Domnul îmi e prieten. Poate intra?
Prietenii lui Pearl sunt prietenii mei. Te rog, intră!
Annabelle, închide uşa, te rog.
Aţi urmărit: Jurnalele Vampirilor Seria I, episodul 15
Subtitrare: Retail